Velkommen til "Final Four".
"Final Four", lige i tide.
Hej, skat.
Hej. Jeg troede, I skulle fejre hans fødselsdag hele dagen.
Nye planer.
Jeg hørte, du så basketball -
- så jeg sagde, Six Flags kunne vente til en anden dag.
Undskyld, jeg skal lige hente noget.
Hvorfor sagde du, jeg skulle se kampen?
- Han spurgte. Hvad skulle jeg sige? - Jeg sagde, hvad du skulle sige.
Ja, du læste højt for blinde børn. Det glemte jeg.
Nu hænger jeg på Aqua Velva-manden.
Doug, kan du ikke bare lade ham se det? Det er din gave til ham.
Nej, min gave er, at han ikke bor på et veteranhospital.
Jeg mener det. Jeg vil se de kampe alene.
- Vi har en vigtig arbejdspulje. - Hvilken arbejdspulje?
Hvilken arbejdspulje? Hører du aldrig, hvad jeg siger?
Jeg er selektiv, indrømmet.
Marts-mani-puljen, okay?
Hvis mine hold vinder, får jeg to billetter -
- til mesterskabskampen, alt betalt.
Douglas, skynd dig. Du går glip af optakten.
Lad ham nu bare se det. For min skyld.
- Okay. Fint. - Tak.
Jeg har nogle ærinder. Men du skal vide, jeg er glad for det.
- Det er meget sødt af dig. - Nå, men jeg hader dig.
Det er et portræt af en af spillerne.
LeShandon Hawkins. Voksede op hos sin bedstemor.
- Har du nogensinde? - Aldrig.
... turneringens mest rørende historie.
Det her er sjovt, ikke? Bare drengene, der ser bold.
Ja. Nemlig.
Har jeg fortalt, jeg spillede for Red Dragons?
I går aftes og i morges.
De andre spillere kaldte mig Vilde Ben Spooner.
Før det var jeg bare kendt som Ben Spooner.
Hov, jeg tager den. Hallo?
Hvad? Jeg har lige sat mig ned.
Jeg skal se kampen med min svigerfar.
Okay. Okay, jeg kommer nu. Øv.
Dårligt nyt, Arthur.
En af chaufførerne er blevet syg. Jeg må hen og afløse ham.
Åh, nej. Hvem af dem?
Det er Tom McJagger.
Her kommer åbningshoppet.
Og der er kun to minutter tilbage af denne spændende kamp.
Hej, far. Hvor er Doug?
Han gik. Han skulle afløse McJagger.
Simpson ind med en aflevering, leder efter nogen, der er fri.
- Hvad laver du? - Hvad?
Du skulle se kampen sammen med min far.
Jeg prøvede. Det var slemt.
Så jeg ringede til mig selv og lod som om, det var arbejdet.
Det falske telefonopkald igen? Han regner det ud en dag.
Når han regner velcro ud, holder jeg op.
Okay. Kom nu ind, så vi kan spise kagen.
- Nej, jeg er ved at vinde her. - Indenfor. Nu.
Okay.
Hawkins gør klar. Og det sidste frikast er godt.
Dermed står der uafgjort 6 1-6 1.
Vi er tilbage med de sidste 55 sekunder efter disse reklamer.
Jeg er hjemme fra arbejde. Kom nu, kom nu.
Okay. Far, kan du komme herud et øjeblik?
- I dag er det ... - En kage. Mine laktosepiller?
- Jeg tager dem. - Okay.
I dag er det ...
Nej, det er almindelig styrke. Jeg skal bruge ultra.
Spis uden om isen.
- I dag er det fars fødselsdag - I dag er det fars fødselsdag
- Hurra, hurra, hurra - Hurra, hurra, hurra
Han sikkert sig en kage får ...
Hallo? Det er da løgn. Okay, jeg kommer nu.
Arbejde igen. Utroligt.
De røvhuller udnytter hans gode væsen.
- Problemet er, han er for sød. - Ja, det er hans kors at bære.
Nå, men vil du ikke puste lysene ud og ønske noget?
Okay, det var et vådt et.
Nå, hvad ønskede du dig? En tigerunge?
Nej, nej. Ikke i år.
Der står 0-22 der.
Hvad så?
Helt ærligt ønskede jeg, at jeg kunne være mere sammen med Douglas.
- Virkelig? - Ja.
Han er sådan en dejlig ung mand.
Men hver gang jeg skal til at have fornøjelse af hans selskab, -
- suser han på arbejde eller til noget velgørenhed, -
- eller han er låst inde på sit værelse med høj feber.
Nå, lad os nu nyde denne dejlige kage.
- Jeg vandt. Jeg vandt. - Jeg troede, du var på arbejde.
Nej, det var forkert nummer. Jeg skal til St. Louis og se kampen.
- Det er da skønt. - Det lyder som et herligt eventyr.
Har du besluttet, hvem du tager med?
Ja, Deacon.
Så du ikke, jeg spærrede øjnene op og pegede med mit hoved?
Jo, jeg gik ud fra, du havde et slags anfald. Så jeg gik.
Doug, hvorfor kan du ikke ...?
Nej, han skal ikke med til St. Louis. Du burde ikke spørge.
Jeg spørger kun, fordi det er hans fødselsdag.
Gaven var, da jeg så fjernsyn med ham.
- Men du så ikke fjernsyn med ham. - Han tørrede ørevoks af på mig.
Okay, jeg ved godt, han er ikke særlig skæg -
- men sagen er, at han forguder dig.
Ved du, hvad han ønskede, da han pustede lysene ud?
Mere tid sammen med dig.
- Hvordan ved du det? - Han sagde det.
Så går det ikke i opfyldelse. Jeg laver ikke reglerne.
Okay, nu skal du høre mit forslag. Hvis du gør det her for ham, -
- skal du aldrig mere gøre noget med ham.
- Aldrig nogensinde. - Okay.
- Helt sikkert. - Jeg mener det.
Tag ham med til St. Louis, og du er færdig.
Du skal ikke køre ham til ældrecentret.
Ikke mere Matador, kinaskak, tommelfingerlægning, -
- og jeg sværger ved Gud, -
- du skal aldrig mere smøre salve på hans nøgne ryg.
Vent, du nævnte kun hans ryg. Du sagde ikke noget om foran.
Har han noget foran, jeg ikke har hørt om?
- Okay. Heller ikke foran. - Okay så.
Hej med jer. Velkommen om bord på fly 317 til St. Louis.
Vi håber, I sidder godt. Vi letter om kort tid.
Det var en skøn overraskelse, Douglas.
- Tak igen. - Det var så lidt.
Jeg har haft lyst til at være mere sammen med dig.
Virkelig?
Jeg sagde lige til Carrie, jeg ville være mere sammen med dig.
Så lad os nyde tiden nu.
I tilfælde af, at vi ikke ser meget til hinanden efter det her.
Ja, lad nydelsen begynde.
- Hvad har du der? - Mine sovepiller.
- Nervøs for at flyve? - Åh, ja.
Mere end én gang har jeg stormet cockpittet i panik, -
- men nu om dage er det ildeset.
Dette er kaptajn Bender. Vi har lidt problemer med landingsstellet.
Forhåbentlig får vi det ordnet, så vi kan lette snart.
Åh, gud. Åh, gud.
Jeg er ked af, flyet er forsinket. Men hold ud, okay?
Du gør noget rigtig godt for ham.
Ja, ja, ja. Hvordan går det derhjemme?
Det går godt nok. Jeg kan ikke lide at være alene hjemme.
Men det er én nat. Jeg kommer nok igennem det.
- Okay. Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig. Hej.
Det er kaptajnen igen.
Vi har alligevel ikke kunnet reparere landingsstellet.
Men bare rolig, vi får jer til St. Louis i aften.
Vi har et andet fly via Pittsburgh, der afgår fra Gate 2 om et kvarter.
Okay, Arthur. Kom så, vi må skynde os.
Arthur. Arthur.
- Douglas? Douglas? - Han er gammel.
- Jeg er her. - Hvad sker der?
Vores fly blev aflyst. Vi måtte tage et via Pittsburgh.
- Er vi i Pittsburgh? - Ja.
Jeg har aldrig været i Pittsburgh. Kom.
Lad os se stålværkerne. Lad os drikke af Monongahela.
Vi går om bord om ti minutter.
Det er lige tid nok til at få købt souvenirs.
- Jeg er fluks tilbage. - Vi har ikke tid til fluks.
Pis.
- Gæt hvem? - Hej, Joe. Hvad laver du her?
Jeg var til en vens begravelse. Mit fly går først om et par timer.
Så jeg ville lige overraske dig.
- Missionen er fuldført. - Ja.
Hvor er min dreng? Er han ovenpå?
Nej, han har faktisk vundet nogle billetter til en basketballkamp, -
- så han er på vej til St. Louis sammen med min far.
Nå, det var ærgerligt.
Hvad er det her? Holder du en seance?
Nej, det var bare lidt hyggebelysning. Det behøver vi ikke nu.
Nå, du er midt i aftensmaden?
Ja, jeg spiser sushi. Vil du have lidt?
Nej, sidst jeg smagte det, fik jeg en lårtyk bændelorm.
Men velbekomme.
Alle passagerer på Fly 641 til St. Louis.
Dette er sidste udkald. Sidste udkald til St. Louis.
For fanden, Arthur. Kom så.
Hej, undskyld mig.
Min svigerfar er gået. Giv mig lidt tid. Han skal til St. Louis.
Beklager. Er det ikke et nødstilfælde, lukker jeg døren nu.
Det er et nødstilfælde.
Tager jeg ham med til kampen, bliver det sidste gang.
Og det er virkelig stort, for den mand er brutal.
Jeg mener, hvis en migræne gik med cardigan -
- og tyggede sin suppe, var det Arthur Spooner. Forstår du?
Arthur.
Tænk, at jeg lige har købt dig et "Jeg hjerte Pittsburgh"-badge.
Arthur. Giv mig et øjeblik. Arthur.
Jeg prøver at finde en mand, som løb den vej.
Vil du jagte ham for 1 0 dollar?
- Ja, hop ind. - Sådan, mand. Tusind tak.
Giv den gas.
Giv den gas. Giv den gas.
Sømmet i bund!
Okay.
Ikke de bedste 1 0 dollar jeg har brugt. Tak.
Arthur, hvordan kom du tilbage hertil?
Jeg tog bare en hurtig tur rundt om stolene.
Hr., jeg lukker døren nu. Skal I med?
- Ja. Ja, vi skal. - Nej, vi skal ej.
Jeg flyver ikke til St. Louis med en mand, der afskyr mig.
- Aldrig mere. - Nej, jeg afskyr dig ikke, okay?
Jeg fandt bare på det, så han ikke lukkede døren.
Jeg er måske en dum, gammel mand, men jeg er ikke dum.
Du mente, hvad du sagde. Og jeg skal ikke med det fly.
Ved du hvad? Du har ret. Jeg mente hvert et ord, jeg sagde.
Når jeg har noget godt i livet -
- kommer du og snupper det med dine Mickey Mouse-hænder.
Hvad har jeg nogensinde taget fra dig? Kan du nævne tre ting?
Min kælder, mit privatliv en fjerdedel af min løn hver uge.
Kan du nævne tre mere?
Der er tusindvis mere. Lad os tage den seneste: kampen her.
Jeg ville så gerne se den kamp, og du ødelagde det.
Du skal ikke få lov til at hovere over den her.
Jeg får dig hen til din dyrebare kamp.
Hvordan fanden vil du gøre det?
Hvordan går det, Joe? Er den ved at være der?
- Et par sekunder mere. - Okay.
Jeg begynder at ryste.
Sådan der.
- Sæt det forsigtigt ned. - Okay.
Hvad så? Vipper det stadig?
Jeg vidste ikke, det vippede før, men det ser fint ud nu.
Jeg ved nu ikke. Lad mig se ...
- Hov, har du ikke noget vaterpas? - Der er det, Sears har lagt i kassen.
Ingen panik. Jeg kan lave et i en ruf.
Jeg skal bruge to papkrus, en bordtennisbold og lidt olie.
- Joe, bordet er fint nu. - Det er dit hus.
Sidst jeg var her, var isen lidt mælket.
- Vi flytter køleskabet. - Hvad? Nej.
Hvad er der i vejen?
Joe, jeg er færdig med at flytte møbler for i aften.
Det indebærer også slibning og lakering.
Åh, undskyld, Carrie.
Jeg brasede bare ind og tog over, ikke?
Jo, lidt.
Jeg må hellere tage ud i lufthavnen -
- og sidde der, til mit fly går. Jeg er ked af, hvis jeg forstyrrede.
Det var godt at se dig, Carrie.
Nej, Joe. Vent, vil du ikke nok?
Jeg vil gerne have, at du bliver.
- Virkelig? - Kan vi ikke snakke?
Som et normalt besøg uden elværktøj og papkrus.
- Det vil jeg gerne. - Også mig.
Tak. Uden dig havde vi ikke holdt minyan.
Det er, hvad vi gør.
Okay, det var for åndssvagt.
Heldigt, jeg underviste i keramik i en kibbutz, -
- ellers var vi aldrig kommet om bord.
Hvis jeg var heldig, boede du ikke i min kælder.
Og hvis jeg var heldig, var du ikke så fed.
- Hvad har det med held at gøre? - Jeg kan ikke høre dig. Du er for fed.
- Åh, gud. Hvad var det? - Det ved jeg ikke.
Vi har ramt noget uvejr. Det vil ryste resten af vejen til St. Louis, -
- så sørg for at spænde sikkerhedsbæltet. Tak.
- Hvor er pillerne? - Du tog dem i New York.
Åh, gud.
- Bare slap af. - Det kan jeg ikke. Jeg er skrækslagen.
Gid, jeg virkelig havde bedt og ikke bare lavede fjollede lyde.
Bare slap af, okay? Er du okay? Alt i orden?
- Jeg vil ikke dø, Douglas. - Du dør ikke. Det er bare turbulens.
Jeg mener, jeg vil ikke dø, nogensinde.
Med mit held sker det heller ikke.
Douglas.
Når min tid kommer, skal jeg så ovenpå eller nedenunder?
- Jeg tror ovenpå. - Det håber jeg.
Selvom gennem årene har mindst et dusin mennesker sagt til mig:
"Du kommer til at stege i helvede, Spooner."
Jeg tror alligevel ikke, du er helvede-typen.
Dernede vil de have ondskab. Du er ikke ond, du er ...
- Du er anstrengende. - Tak, Douglas.
Undskyld, jeg spillede fedmekortet før.
Det er okay. Du spillede det ikke ret godt.
Men måske skulle du tale med piloten, -
- for jeg bliver snart hysterisk.
De herrer, vi laver et uforudset stop om cirka fem minutter.
Bare rolig, den skrigende mand går af borde.
Så sagde Freddy til mig:
"Det er ingen Lionel-motor, det er en efterligning."
Men han blev til grin, for jeg ved, den er ægte. Han solgte den for en slik.
- Det er løgn. - Jeg sværger.
- Jeg er vild med det. - Her kommer det bedste.
Tre år senere til togmesse i Utica. Gæt hvem, der kommer -
- med den mest sølle godsvogn, du har set?
Jeg tror, jeg ved hvem. Vent. Lige et øjeblik.
Hallo? Hvad? Åh, pis.
Okay, jeg kommer nu. Okay, hej.
- Krise på kontoret. Jeg må løbe. - Sikke noget møg.
Ja, jeg ved det. Men lås efter dig, når du går, okay? Tak.
Velkommen til DAYTON
STOL TIL AT SE FJERNSYN I
Okay, hvad kan du lide?
Dayton-snekuglen eller Dayton-ostebrættet?
Okay, ostebrættet.